PSYCHO IV
BEGYNDELSEN
Du er på!
Hej John, undskyld ventetiden. - Hallo!
TILLYKKE MED FØDSELSDAGEN, NORMAN
Hun vidste, jeg ville dræbe hende. Hun sagde altid:
"En dag skyder du mig, ikke?"
Så sagde hun: "Men ved du hvad? Du rammer ikke."
Hendes sidste ord var: "Du bliver aldrig til noget."
Hun tog fejl.
Jeg er jo morder. Jeg har dræbt min egen mor.
Er det måske ikke noget? - Til alle nye lyttere:
Det var Raymond Linette, som er prøveløsladt
efter fire år for matricidium. Med andre ord: han dræbte sin mor.
Jeg er Fran Ambrose, og modermord er aftenens tema.
Gæster er: dr. Richmond, psykiater og forfatter til
"Modermorderne: sønner, som dræber deres mor."
Or. Richmond vil forklare os, hvorfor de gør det.
Mr. George Emeric, bedstefar til den løsladte morder,
og selvfølgelig Raymond selv.
Raymond, kan du fortælle os, hvorfor du gjorde det?
Det har jeg gjort de sidste fire år, som en del af terapien
på Sedonia. - Mange protesterer mod sådanne anstalter.
Fordi fangerne bliver løsladt for tidligt? - Knap 60 % kommer igen.
Min bedstefar hjalp mig ud.
Mr. Emeric, De er Rays morfar.
Ja. - Det vil sige, han har myrdet Deres datter? - Ja.
Og De hjalp ham til prøveløsladelsen ved at lade ham bo i det hus,
hvor Deres datter voksede op?
I hendes værelse.
Kan De sige os, hvordan det føles for Dem?
De elskede vel Deres datter?
Hun var en led kælling, der ikke havde fortjent en knægt som Raymond.
Marilyn, du er på! - Jeg vil spørge dr. Richmond:
Er der også døtre, der myrder deres mødre? - Døtre er anderledes.
Er der ingen... - Jo, men ikke så tit som drenge.
Måske er pigerne bedre til at skjule det.
Jeg har ingen statistik over pigers modermord.
Jeg har skrevet om drenge. Det er min interessesfære.
Hvordan opstod interessen, doktor?
Mit første møde med en modermorder ligger præcis 30 år tilbage.
Han påtog sig moderens rolle af ren skyld over mordet på hende.
Han påtog sig hendes rolle? - Tog hendes tøj på, talte som hende,
dræbte som hende og fastholdt illusionen om, at hun levede,
at han ikke havde myrdet hende.
Modermord er nok den mest utålelige af alle forbrydelser.
Allermest utåleligt er det for den, som har gjort det.
Raymonds prøveløsladelse pålægger ham at være hjemme klokken ti.
Vi takker Raymond og mr. Emeric,
for at de kunne komme.
Or. Richmond, De bliver vel hos os? - Gerne.
Vores næste lytter ringer fra...
Heller intet navn, eller hvad?
Vi må kalde Dem noget.
Kald mig... Ed.
Bare skyd løs, Ed!
Jeg hører udsendelsen hver aften. En af glæderne ved prøveløsladelse.
Var du også på Sedonia? - Nej, men på en lignende anstalt.
Jeg havde aldrig troet, I ville sende noget så personligt relevant.
Har du et spørgsmål til dr. Richmond? - Han kan godt lide at høre sig selv?
Hvor ringer du fra, Ed?
Ed?
Jeg ringer, fordi programmet handler om,
hvorfor sønner dræber deres mødre.
Men gæsterne har endnu ikke sagt noget nyt om emnet.
Måske kan jeg hjælpe. Jeg tilhører doktorens...
Hvad kaldte han det? Interessesfære.
Du myrdede din mor?
Jeg har skam myrdet før.
Og nu må jeg gøre det igen.
Hvor gammel var du, da du myrdede din mor, Ed?
Jeg har også myrdet andre kvinder.
Den første var en, som bare ville have sex med mig.
At ville have sex med dig, var det grund nok til at myrde?
For min mor, ja.
Vil du have en tår?
Nej tak.
Tror du jeg har lus, eller hvad? - Sådan var det ikke ment.
Du er vel glad for at se mig?
Det ville enhver da være. - Kom,
lad os gå hen i parken og se fyrværkeriet.
Jeg kan ikke gå fra kontoret.
Ved du hvad jeg beundrer hos dig? At du er så hemmelighedsfuld.
Du er sikkert god til at holde mund om ting. - Hvad for ting?
Gør fyrværkeri dig ophidset?
Ikke ustyrligt.
Ustyrligt... Jeg elsker sexede ord!
Har aldrig hørt en pige sige sådan.
Vi kan nok også se fyrværkeriet herfra.
Det bedste sted ville være deroppe. Fra det værelse der.
Det er min mors værelse.
Hun er i seng.
Sover hun? - Hun vender og drejer sig nok.
Hun har ikke været sig selv på det sidste.
Viser du mig dit værelse?
Tænk hvis min mor så mig med en pige på værelset!
Så må vi hellere gå nu, mens hun vender og drejer sig.
Du vil da gerne, ikke?
Lad os gå ind på kontoret.
Hvor? På gulvet? Sig mig, hvem tror du jeg er?
Der er et værelse bagved. - Hej, knægt!
Toilettet er stoppet! - Jeg kommer straks.
Gå så!
Vent på værelset.
Ja!
Hvad laver du her?
For helvede! - Jeg ville bare forskrække dig. Bangebuks!
Hvad ville du i mors værelse? - Jeg troede, det var dit.
Shh! Vi vækker din mor!
Den vej!
Puh, her er varmt!
Gør jeg dig genert?
Hvad er der? - Jeg troede, jeg hørte noget.
Åbn den!
Lad mig gøre det.
Du vil gerne røre dem...
ikke?
Bare smid dem!
Lugter de godt?
Ikke ustyrligt.
Hørte du det? - Det er fyrværkeriet.
Jeg må hellere se efter, om alt er i orden. - Med din mor?
Vær sød at vente her! - Kun fordi jeg er sød.
Få den hore ud af huset!
Hun er ikke en hore.
Jeg sagde, skaf dig af med hende! Eller skal jeg gøre det selv?
Nej mor, jeg gør det.
Dræb hende! - Skal jeg dræbe hende?
Det kan jeg ikke. Nej, det kan jeg ikke.
Godt, så gør jeg det for dig.
Kom her, Norman! Læg dit øre til mors læber.
Kom tæt ind til mig.
Vi kan ikke have piger i dette hus. Hør her:
Du er min dreng, og det vil du altid være.
Du er min bedste ven.
En søn og hans mor bør altid stå hinanden nær.
Norman?
Norman, jeg ved du er alene derinde!
Mor! Åh gud, mor!
Blod! Blod!
Var... var det første gang,
du snakkede med et lig?
Vi startede vores samtaler, efter jeg havde dræbt hende.
Men jeg kunne ikke få stemmen til at lyde så smuk, som den var.
Hun var død. Kun i mine tanker blev hun gammel.
Sig mig, Ed, hvor boede du, da du blev modermorder?
Hvorfor tale om geografi? - Hvorfor svarer du ikke?
Måske finder han det uvigtigt.
Ed, vi ville meget gerne kaste lys over dette utålelige te...
Hallo?
Er du okay? - Ja, jeg skar mig bare.
Meget? - Nej. Er der noget galt?
Gæt hvad jeg ikke nåede at hente i dag. - Kagen.
Undskyld. Kan du gøre det?
Jeg kan bage en selv. - Men du ved ikke, hvad der skal på.
Jeg er ikke god til glasur.
Henter du den så? - Bageren har lukket nu.
Nej, det er en døgnbutik.
Jeg kan ikke gå fra maden.
Bringer det ikke ulykke at hente sin egen fødselsdagskage?
Jeg spørger, om de kan levere den. Jeg kan stille den koldt i kælderen.
Er du sur? - Over hvad?
Over det vi snakkede om lige før?
De gode nyheder?
Hvis det er gode nyheder, er jeg vel ikke sur?
Det skal nok gå, Norman. Bare vent og se.
Der er noget der brænder på. Vi ses.
...og forfatteren til bogen: "Modermorderne".
Lige før havde vi en lytter der sagde, han havde dræbt sin egen mor.
Vi håber han ringer igen snart.
Ed, hvis du lytter, vil vi meget gerne høre fra dig,
fordi... du har prøvet det.
"Samtaler i byen"...
KTK AM - KTK, kan jeg hjælpe Dem?
Åh, Ed! Et øjeblik!
Pulsen på Midt-Kalifornien!
Herligt! Velkommen tilbage, Ed!
Tak. - Vil du fortælle os noget om din mor? Hvordan hun...
fik dig til, at blive som du er?
Det var ikke hendes skyld.
Hun var produktet af en tid med seksuel undertrykkelse.
Hun lyder som en viktorianer.
Var det vort århundrede? - Ed, du sagde...
At min mor ikke kun var slem. - Ingen mor er det.
Hvis lytteren er så opsat på at fortælle,
hvorfor sønner dræber deres mødre... - Rigtigt, Ed...
Vi vil gerne vide, hvad hun gjorde ved dig.
Kvælte hun dig med kærlighed, som nogle mødre gør?
Ikke ustyrligt.
Hun gav mig en følelse af usikkerhed.
Hun var meget lunefuld.
Først var hun sød, og pludselig kunne hun blive ond.
Ved min far var hun ligesådan. Men overfor ham var hun også...
frigid.
Du er meget medfølende, Ed. Du må have elsket hende højt.
En drengs bedste ven er hans mor.
Og forholdet til din far?
Han døde, da jeg var seks.
Han blev stukket ihjel af en bisværm.
De stak ham i øjnene, i næsen, ja selv i munden.
Jeg var bekymret for min mor, da hun så ham ligge i kisten.
Han var så slemt tilredt, at hans ansigt
måtte skjules under et silkelommetørklæde.
Jeg var meget ked af det, men mest fordi mor så trist ud.
Hendes udseende afgjorde altid, hvordan jeg følte mig.
Og hun så meget trist ud helt i sort.
Jeg var for chokeret til at le.
Jeg var ret kilden, men...
Jeg kunne ikke lade være, jeg lo højt.
Har du ingen respekt for de døde?
Som om det var min skyld!
Connie ringede og bad mig sige, at kagen bliver leveret.
Hun sagde, at telefonen var optaget. - Tak, mrs. Lane.
Jeg vidste ikke De havde fødselsdag i dag.
Jeg har en lille ting til Dem.
Nej da, det skal De ikke. - Det gør jeg da gerne.
Tak, mrs. Lane.
Og nu tilbage til "Samtaler i byen" med Fran Ambrose.
Tal bare videre! - Vil det sige, at hvis jeg kilder mit barn,
vil det senere dræbe mig? - Jeg tror vi stopper her.
Du må ikke miste ham!
Nej, Ed, bliv hos os og fortæl noget godt om din mor, ikke?
Noget godt?
Hun havde det skønneste hår.
Normalt satte hun det op, så hun lignede en skolefrøken.
Men nogle gange når vi var alene...
Hår... Hundrede lysår lange.
Jeg ved, at små drenge er små i verdensordenen.
Men nogle gange kan de...
Nogle gange kan små drenge blive til kæmper.
Det er smuk... poesi.
Fran Ambrose på KTK med "Samtaler i byen".
Vi taler med en lytter, der siger, han har myrdet sin mor.
Og hendes ven.
Misbrugte vennen dig også?
Nej.
Men... hun havde ikke brug for ham.
Han gjorde ikke hendes liv bedre, fordi alt hvad hun havde var...
mig.
Jeg var manden i huset. Det plejede hun at sige.
Jeg drev praktisk talt motellet alene, fra jeg var 15 år.
Hun var afhængig af mig, især når hun var bange.
Hun var dødsensræd for torden og lyn.
Norman, kom her!
Nej, ikke med det våde tøj! Tag det af!
Hold om mig!
Den nat mærkede jeg pludselig, at jeg så at sige
blev lidt for stor til mine bukser.
Hvad er der galt med dig?
Norman?
Norman!
Hvad er der? Er du syg?
Et under at du ikke har 117 sygdomme, med det rod du har her.
Mor, gå i seng igen! Du bliver forkølet.
Om det ville betyde noget for dig! Nogle gange tror jeg, du hader mig.
Det ville jeg aldrig gøre! Hvorfor siger du det?
Du forlader mig altid, når jeg har mest brug for dig.
I en nat som...
Hvad er det?
Dit lille beskidte svin! Smid det ud i skraldespanden, nu!
Nej, gå som du er!
Måske vil regnen vaske noget af snavset væk!
Svin! Beskidte svin! Beskidt som en horeunge!
Engang vil jeg ønske, jeg havde været strengere ved dig.
Jeg vil gerne stille Ed et par spørgsmål.
Er det i orden, Ed? - Måske.
Din mors skældsord
generede dig ikke, sålænge du var alene med hende. Er det rigtigt?
Selvom det var slemt, gjorde det ikke noget, var måske endda behageligt,
indtil hun tog en ven med hjem?
Var der måske lidt jalousi med i spillet?
Hvis doktoren prøver at gøre dette til en incest-tragedie,
så sig at han skal glemme det, Fran. - Glem det, doktor!
Hvis det var det, ville jeg så have dræbt alle de andre kvinder?
Hvor mange var det?
Fran? - Ja.
Mange eksperter mener at mit problem er af genetisk art.
At forældrene ikke har indflydelse på hvordan børnene bliver?
Næsten ikke.
Men du ved bedre, ikke?
En dag jeg kom hjem fra skole, så jeg mor gå ind på et værelse.
Jeg gik ind og...
kiggede gennem et hul, som min far havde lavet.
Du kiggede på din mor, som gjorde hvad?
Hun gik amok.
Blev du aldrig set af din mor?
Gud ved, hvad hun havde gjort med mig!
Hendes grusomhed kom direkte fra hjertet.
Sommeren, før jeg dræbte hende, var den varmeste i mands minde.
Min mor hadede varmen. Hun følte sig...
som en hund.
Jeg puttede lidt vanille i, sådan som du kan lide det.
Jeg dør af varme. Du må hellere være sød ved mig.
Dup mig med appelsinblomstvand.
Hvordan? - Med dine fingre!
Eller væmmes du ved min hud?
Gør du? - Nej! Selvfølgelig ikke. Vær ikke dum!
I lige måde. Kom i gang!
Først benene!
Start ved anklerne. Find pulsen.
Dit fjols! Du spilder mors appelsinblomstvand.
Din slemme dreng! - Jeg køber en ny. Jeg køber alt, hvad der findes!
Kom ned!
Du skal glemme den beskidte tingest en gang for alle!
Du skal glemme, at du overhovedet har sådan Én! Har du forstået?
Her! Det vil få dig til at glemme. Se her! Se på dig selv, dreng!
Ha, pige! Ja, pige!
Mors lille pige! - Nej!
Nej, mor. Lad være!
Mor!
Nej mor, du må ikke lukke mig inde!
Her, den får du brug for. Du bliver her, til du
indrømmer, at du er en pige.
Du skal sikkert tisse snart. Så bruger du den.
Det skal du bruge din tingest til: at tisse med. Forstået?
Svar mig! Har du forstået, Norman?
Nej mor!
Du må ikke gå fra mig!
Lad være!
Kære gud, lad hende ikke...
Mor! Lad være, mor!
Ikke...
Kære gud, lad hende ikke forlade mig her! Lad være, mor!
Ed, er du der endnu?
Ed, er alt okay?
Ed?
Jeg sagde "ja". - Det hørte vi ikke.
Jeg nikkede.
Vi kan ikke høre du nikker.
Undskyld.
Jeg er snart tilbage.
Fran Ambrose i morgen: "Ret til livet".
Fran taler med ærkebiskop Anthony Taylor om abort
på KTK i "Samtaler i byen".
Mike, hør her! Fortæl ham, hvad du lige fortalte mig.
Denne "Ed"... Jeg har lagt to og to sammen;
moderen, vennen, motellet, de andre mord...
Det må være Norman Bates. - Ham vi nævnte i starten,
der påtog sig moderens rolle. - Hold op! - Problemet er:
enhver trussel fra Norman Bates bør tages meget alvorligt.
Han sagde: "Nu må jeg gøre det igen". - Han må fortælle os, hvem det er.
Hvordan vil De gøre det? - Ved det ikke. På min måde.
Med andre ord: uden omsvøb.
Hvis De har hørt efter, ved De at han ikke bryder sig om det.
Overlad ham til mig. Jeg ved hvordan han skal tages.
Jeg undersøgte ham efter mordet under bruseren.
Skal jeg ringe til politiet? - Han har intet gjort.
Vi ved ikke engang om det er ham. - Og hvis det er?
Det kunne blive vigtigt at vide, hvor han er. - Fairvale, Kalifornien.
Ring til nogen der, ikke politiet. - Avisen? - God ide.
Find ud af om han stadig er på motellet. Men pas på,
at der ikke bliver ballade. Det er i første omgang vores problem.
Vi er tilbage. Fran Ambrose på KTK med "Samtaler i byen".
Sig mig, Ed, da din mor kastrerede dig på den måde...
Kastrerede?
Symbolsk! Ville du så myrde hende på stedet?
Jeg har aldrig villet myrde hende. Heller ikke andre.
Men du myrdede hende og andre. Og nu vil du gøre det igen.
Han får ham til at lægge på snart!
Ved du hvad, Fran...
Måske skulle vi give en anden modermorder chancen
for at ringe og snakke med dig.
Ed, hvad fik dig til fire år senere at dræbe hende?
Ikke så længe. Kun omkring et år.
Hvad er der? Hvad har jeg gjort? - Ingenting!
Hvorfor slår du så? - Hvem skulle jeg ellers slå?
De bygger det ikke ved motorvejen. Derfra ville man jo stadig se os.
Det vil være langt væk. Og ingen ved at vi er her.
Det er ude med os.
Hvad skal jeg dog gøre? Hvad skal vi leve af? Du...
Du er som min far! Ikke en gnist af medfølelse!
Undskyld. - Hvorfor undskyld? Hvad duer du til,
hvis du aldrig kan vise medfølelse? - Hvordan? - Du er kun til besvær.
På grund af dig er min blære ødelagt, jeg må hele tiden på toilettet.
Vidste du det? - Ja.
Før din fødsel havde jeg det godt. Men du voldte mig megen skade.
Jeg skulle aldrig have fået dig!
Intet af det du har sagt og gjort, har opvejet den smerte du gav!
Jeg skulle have fået en abort! Fødslen tog jo næsten livet af mig.
Hun lyder meget slem.
Men sådan var det ikke altid. Du kendte hende ikke.
Hun var en usædvanlig kvinde. - Så usædvanlig at hun skulle myrdes.
Ed, hæng på! Vi holder pause.
Fran Ambrose på KTK med "Samtaler i byen".
Vi er snart tilbage.
Al respekt, doktor, men Ed kan vist ikke lide Dem.
Norman. - Derfor ignorerer han spørgsmålene.
Måske er De bedre til det.
Jeg er bare studievært, men jeg ved hvordan mennesker er.
Norman Bates er da et menneske. - To mennesker.
Den ene er digter, den anden myrder kvinder.
Bates forlod byen efter de sidste mord på motellet,
som er en ruin.
Har De spurgt, hvor Norman sad straffen af?
Fran siger det er vores problem. - Doktor, bland Dem ikke i det!
Mener De jeg skal gå? - Nej, Ellen laver kaffe til Dem,
og jeg fortæller... - De fortsætter uden professionel hjælp?
Måske har han brug for Én, der ikke er professionel.
Tager De ansvaret for det han gør efter samtalen?
Jeg foreslår vi sporer samtalen og kontakter myndighederne.
Vi kan ikke spore samtaler her og jeg kan ikke lide Deres facon!
Det finder jeg mig ikke i! - Øjeblik! - Min eller Deres måde!
Tak fordi vi måtte reklamere for bogen! - Utroligt!
Ofrer De mennesker for lyttertal?
Det handler ikke om lyttertal! - For mig gør det.
Jeg vil hjælpe ham og høre hans historie. Det vil lytterne også.
Prøv bare! De bliver ansvarlig for mordet!
Fran Ambrose vil gerne tale med dig. Ring til KTK-talkline,
1-800-555-TALK.
Ed, er du der endnu?
Ed! - Jeg ville ikke bare lægge på. Jeg ser dig som en ven.
Det håber jeg. - Det er sent. Min kone kommer snart.
Jeg laver mad til min fødselsdag.
Hvor mødte du din kone? - På anstalten. - Hvor romantisk!
Var hun også patient? - Nej, hun arbejdede der.
Hun er psykolog, en af de bedste.
Jeg vidste det straks. Jeg sagde: "Du vil give mange sjæle fred".
Jeg lagde ikke straks an på hende. Det kunne hun lide.
Var det kærlighed ved første blik?
For hende ja, jeg havde brug for lidt tid.
Hvor hurtigt blev I gift? - Ikke så hurtigt. Jeg var jo...
Så nu bor I begge lykkeligt i jeres lille hjem?
Huset er hendes. Fra et tidligere ægteskab.
Hvor er dr. Richmond? Man hører ham ikke mere.
Han skulle nå et fly. Reklame for bogen, du ved.
Arbejder hun i nærheden?
Skal vi ikke vende tilbage til aftenens tema?
Jo! Hvordan...
slog du din mor ihjel?
Langsomt.
Jeg spørger mig selv, og lytterne sikkert også:
Hvad var dråben, der fik bægeret til at flyde over?
Hvad fik dig til at myrde?
Det begyndte, da hun første gang tog den mand med hjem.
Godmorgen! Godmorgen!
Denne morgen skal du ikke ødelægge for mig!
Spis morgenmaden og kom afsted. Eller vil du komme for sent i skole?
Øjeblik!
Du så os, ikke?
Hvad mener du?
Du stod ved vinduet, da mig og Chet kom hjem.
Chet... - Chet Rudolph.
Vi skal giftes, så snart han er skilt.
Hvor har du fisket ham op? Siden hvornår går du på billige barer?
Han er tilfældigvis bartender.
Jeg mener, han var. Fra nu af arbejder han her.
I vores motel. Og han skal også bo her.
I mit hus.
Væn dig bare til tanken!
Godmorgen, skat!
Sig goddag til hinanden, I to!
Hej, Normie! - Tag min fars badekåbe af!
Jeg har ikke noget inden under.
Ved du hvad, Norman...
Man viser sig kun nøgen for en dame, når man vil i seng med hende.
Ellers er det uanstændigt.
Lækkert toastbrød!
Følsom fyr!
Du ville ikke give manden en chance?
Han fortjente ingen.
Dejligt blødt græs! Så gør det ikke ondt, når du slår mig i gulvet.
Kom nu, Norman!
Undskyld! Af og til glemmer jeg, hvor stærk jeg er.
Nu må du slå igen.
Kom så, jeg venter!
Hvad er der, Norman? Kom nu!
Du er vel ikke en pige?
Din mor sværgede på, at du var en dreng.
Med udstyret i orden!
Det sagde hun! - Hold mund!
Stærk knægt!
Ed, er du der?
Er du der endnu, Ed?
I hører Fran Ambrose på KTK AM 490.
Vi er snart tilbage. - Vejrudsigten på KTK...
Jeg fik fat i politiet i Fairvale. - Og?
Jeg spurgte, hvor Norman Bates kom hen senere.
"Desværre, fortrolige oplysninger". - Det kender jeg.
Skal jeg ringe til avisen igen? Måske kan fyren hjælpe.
Din ven Ed er i røret!
Hej, Ed. Tak fordi du ringer.
Ingen årsag. - Sig mig, du vil dræbe igen...
Har din mor noget med det at gøre? - Nej.
Ikke direkte. Men hun har altid påvirket mine handlinger stærkt.
Jeg bærer trods alt hendes frø i mig.
Efter sidste mord for fire år siden,
mord i flertal,
ville jeg henrettes eller spærres inde på livstid,
for ikke at gøre flere fortræd.
Jeg ville beskytte verden mod det dårlige afkom, kaldet "Norman Bates".
Men de sendte mig til et sted som Sedonia,
med samme hårde terapi og resocialiseringsprogram.
Jeg vil gerne vide, hvorfor du vil ødelægge det dejlige liv du har nu?
Jeg ved ikke, hvem du vil slå ihjel,
men hvem det end er, er det så værd at miste alt for?
For det vil jo ske,
når man fanger dig. Med mindre du lader mig hjælpe dig.
Med ikke at blive fanget? - Bliv nu ikke flabet!
Vil du bare skylle det nye liv ud i toilettet?
Jeg tror, du vil have mig til at stoppe dig.
Du tager fejl. Jeg kan bevise det ved at lægge på.
Vi tager en pause, Ed. Tag den næste lytter.
Andrew, en ny lytter fra Stockton.
Pigen han dræbte, fordi hun ville i seng med ham...
Jeg tror ikke, det fører til noget at tale om tidligere ofre. - Ofre?
Andet offer... var en ældre kvinde.
Havde du ikke et program for nylig om ældre kvinder og yngre mænd?
Jeg ved ikke, hvordan jeg landede i hendes bil klokken 2 om morgenen...
Baby... Du har en tunge som en elefants hukommelse!
Nej! Vent...
Jeg skal lige have vejret igen.
Åh gud! - Hvad er der? - Det havde jeg glemt.
Min mor skal have medicin klokken to.
Jeg kommer straks igen.
Så tager jeg dig med hen til et mere privat sted.
Mener du det?
Hvorfor har du taget hende med? - Det har jeg ikke.
Lyv ikke overfor mig! Jeg kender dine billige erotiske drifter.
Jeg ville aldrig lyve for dig. - Jo, for alle mænd lyver for deres mødre
om deres billige lyster. Du er ikke bedre end dem.
Kør, hore!
Nej!
Stop!
Nej!
Planen om at dræbe Én i aften... Vil du virkelig gøre det igen?
Får din mor dig til det?
Mor er her ikke mere. Hun er død.
Er du vred over det? Det lyder sådan. - Ikke rigtig. Det har hjulpet mig
at snakke med dig. - Trangen til at dræbe er altså blevet mindre nu?
Tomheden føles ikke så stor mere.
Men den var der fra starten af?
Den kom, da jeg så hende i kisten.
Så længe hun lå i lighuset gik det,
men da hun kom hjem i den... ting,
følte jeg en smerte, jeg vil kalde "sjælekræft".
Jeg måtte have hende tilbage, lige meget hvordan.
Hun bar en paryk, fordi strykninen havde fået håret til at falde af.
Men jeg måtte have hende, også uden hendes smukke krone.
Det var min hobby at udstoppe dyr. En hel lidenskab.
Jeg havde allerede gjort mange dyr nærmest levende igen,
så hvorfor ikke også hende?
Modermord er formentlig den mest utålelige af alle forbrydelser,
og mest utålelig for den søn, som begår den.
Norman, vi slutter klokken ti.
Tænk på, hvad din kone føler, når politiet beder hende
komme til syge- eller lighuset, fordi dit offer har forsvaret sig
og slået dig ihjel. Hvilket tab vil det ikke være!
Hun har tillid til dig, hun tror på dig!
Hun skal jo! Hun forelskede sig, mens du stadig var på anstalten.
Og nu vil du misbruge
hendes tillid? - Jeg er ligeglad. Hun fortjener at dø.
Du vil... dræbe din kone?
Ring til avisen! Sig, det gælder liv og død!
Norman, hvorfor? Du sagde, at hun fortjener at dø? Hvorfor?
Hvad har hun gjort, som skal koste hende livet?
Hun lod sig gøre gravid!
Aha. - Jeg troede hun havde forstået,
hvorfor vi ikke skulle have børn. Længe før brylluppet sagde jeg:
"Ingen børn, Connie! Jeg har dræbt omkring et dusin mennesker.
Jeg har det godt, men jeg bliver aldrig helbredt.
Jeg vil altid være, den jeg var. Jeg har min mors gener.
Jeg er hendes kød og blod!
Jeg er den sidste i Bates-slægten". Og hun var enig med mig.
Kan det ikke være sket ved et uheld? - Hun ringede til mig,
da hun fik det at vide. Hun havde ikke fortalt,
at hun "glemte" p-pillerne, når hun "elskede med mig".
For det kaldte vi det: "at elske".
Men der skulle ikke komme et monster til ud af det!
Hun planlagde det alene, selvom du havde sagt alt til hende?
Hun tror ikke på at mit problem er af genetisk art.
Selvom forskere har bevist, at grunden til min sindssyge
er genetisk betinget. Hun tror det ikke.
Hvad forventer hun, du gør nu? Hun kender din historie.
Hun siger... hun stoler på mig.
Norman, tiden er knap. Bliver du i røret når udsendelsen
er forbi? Vi kan jo snakke videre.
Jeg tror ikke, du vil dræbe din kone.
Derfor ringede du. Heldigvis er det ikke for sent endnu.
Jo, det er. Jeg har besluttet mig. - Men Connie har måske ikke?
Hun kan få abort. - Det ville hun aldrig gøre.
Nok om Gud!
Din mor er her ikke mere og kan ikke mere fortælle dig,
hvad du skal gøre! - Rigtigt. Denne gang gør jeg det med egne hænder.
Som den første gang.
STRYKNIN
Se lige efter, hvad drengen laver. Jeg er ved at dø af tørst!
Det kan vi da ikke have...
Se der! Der kommer roomservice!
Hvad synes du om min nye kimono? - Den er hæslig.
Hæslig?
Hvor får han det fra? - Ikke fra mig.
Tænd for radioen!
Hvad er der?
Nej!
Der er gift i!
Din lille beskidte unge!
Du er død, hører du? Død!
Du er død!
Dræb ham, dræb den møgunge!
Norman!
Norman, hæng på!
Er du der endnu?
Læg ikke på, Norman... - Det var slut for Fran Ambrose.
Hvad sagde du? - Jeg sagde, programmet er forbi.
San Joaquin Hospital.
Til dig.
Tag imod besked. - Det er din mand.
Tak.
Norman?
Kommer du snart hjem? - Jeg er på vej. Vil du noget?
Tag ikke hjem. Tag til min mors hus.
Hvorhen? - Du hørte det godt! - Hvorfor? - Jeg har fødselsdag.
Ja, men... det lyder lidt uhyggeligt. - Jeg lægger på nu og kører derhen.
Jeg venter på dig, Connie. - Norman, vent!
Kun mig og min trofaste paraply.
Av!
Norman,
hvad skal vi her?
Kom med!
Jeg snød dig, det er rigtigt. Men jeg så ingen anden udvej.
Jeg elsker dig så højt.
Jeg vil så gerne have et barn med dig.
Åh, Norman, forstår du det ikke?
Vi vil elske vores baby.
Vores kærlighed vil gøre den stærk og sund.
Men hvad hvis jeg ikke kan elske den?
Hvorfor skulle du ikke kunne det? Du kan elske. Det kan du.
Du elsker jo mig.
Stop!
Bliv der!
Du stoler ikke på mig.
Al den tillid og intet at have den i.
Connie!
Nej!
Se dig selv!
Du er ikke den person mere, Norman.
Du er ingen morder, Norman.
Vores baby bliver ikke noget monster.
Tæller jeg ikke? Jeg har aldrig ødelagt et menneskeliv.
Jeg elsker dig. Vores Baby vil elske dig. Giv os en chance!
Ikke mere blod, Norman!
Ikke mere blod!
Vent i bilen.
Jeg vil helt af med min fortid. - Hvordan?
Jeg skulle have fået en abort!
Hvad er der, Norman? Du er da ikke en pige, vel?
Norman! Norman!
Gør jeg dig genert?
Gå væk!
Connie!
Har du ingen respekt for de døde?
Hjælp! Er der nogen der kan hjælpe?
Nej!
Norman!
Nu er jeg fri.
Luk mig ud, Norman! Hører du, min dreng?
Luk mig ud!